Ekipa Vecernjih novina, koju je vodio jedan od nasih najstandardnijih saradnika rahmetli Ismet Tabakovic – Tabak a koja je na turnirima znala igrati i pod imenom NISRO “Oslobodjenja”, zauzela je trece mjesto na turniru.
Za mnoge je to bilo iznenadjenje turnira ali ovi momci su se pokazali kao uigrana ekipa, koja zna da igra dobro mali fudbal. Okosnica tima je bila: golman Mersad Darman, Nedim Muminovic – pozadi, Fadil Zeric – sredina i Nedzad Pehlivanovic – naprijed.
Sead Demirovic i Ismet Tabakovic vodje ove ekipe Vecernjih novina ce biti spominjani u nasoj rubrici Kuca Slavnih turnira Fis-Gol. Ovom prilikom zelimo nesto vise reci o igracu i kapitenu ove ekipe.
Nedim Muminovic – Nedo, o njemu je rijec. Trenirao je judo i igrao fudbal a ja ga se vise sjecam sa malog. Jedno vrijeme smo igrali stalno jedan protiv drugog. Bio je ostar, beskompromisan borac za svaku loptu ali sto je najvaznije ne “prljav”. Nikada nije protivnika saplitao s ledja, jednostavno volio je dule lice u lice a do tebe je bilo da budes vjestiji i izradis ga, te postignes gol. Kasnije smo znali igrati u istoj ekipi, bilo da je rijec o ekipi sa C. Vile 1, Privredne banke ili za reprezentaciju turnira “ Fis-Gol”. Nedim je uvijek bio spreman da izvrsi dogovorene zadatke iz oblasti taktickih zamisli trenera. Takav bio bilo da je rijec o igranju malog fudbala, da pomogne u svakodnevnom zivotu ili danas kada treba nesto da odradi za potrebe izlazenja ove stranice.
Nedim se sjeca:
Na turniru “Fis-Gol83-91” igrao sam za “Oslobođenje”, “Večernje novine”, a mislim da sam jedne godine igrao i za “Privrednu banku” samo što ne mogu da se sjetim koje, a mislim da bi se Adnan mogao sjetiti. Meni je sve izgorilo u ratu, a bilo je mnogo toga što smo zajedno prošli.
Igrao sam veliki nogomet/fudbal za ekipe Sedrenik, Bosna, Partizan i Vrbanjušu. Sto se tice uspjeha u igrackoj karijeri? Bilo je tu uspjeha koje ne mogu da dokumentujem jer kao sto rekoh, sve mi je izgorilo. Samo mogu reć da je za mene fudbal kao i judo koji sam trenirao dugo godina značio uživanje, druženje sa dobrim i poštenim ljudima koja se ne mogu nikada zaboraviti i koja ne mogu izgoriti, niti su ih mogle srušiti sve granate koje su pale na naš grad. Igrao sam fudbal u ekipama u kojima su bili moji dobri drugovi iz ljubavi i nikada zbog matrrijalne strane. Izdvojio bih uspjeh na turniru Fis-Gol, 1989 godine ekipa “Vecernjih Novina”, za koju sam igrao, osvojila je trece mjesto.
Zelio bih istaci kolika je nasa ljubav za malim fudbalom bila da smo isli na razne turnire sirom bivse Jugoslavije. Bio sam na turniru “Kutija sibica” sa ekipom “Uranak” kada mnogi nisu ni znali sta je to. Tu su igrala raja iz FK “Sedrenik”, plus pokojni Peso, Goran Vujadinovic…. Rahmetli Meho Poturkovic nas finansiro. Takodjer, isli smo u Bugojno, gdje je bio jak turnir. A onda zajedno sa reprezentacijom turnira “Fis-Gol” prvo u Sid a potom u Beograd. Kako smo se tad druzili. U Beogradu je bilo fenomenalno a meni ostalo u sjecanju kada smo se vracali iz Sida. Bili tamo – druzili se, nije nam bilo dosta nego poslije svega opet iz voza u kafanu iznad zeljeznicke stanice. Sad dosla druga neka vremena, termin se zavrsi, odose i bez kupanja kuci. Valjda tempo zivota, . . . Ako nista, fino se sjetiti lijepih stvari.
Sjecanja na turnir “Fis-Gol83-91”? Opčenito ja žalim za starim vremenima i što je trenutno sve ovako kako je. Žalim kada sam prošle godine bio na turniru i doživio onu atmosferu, mislim da naš turnir ovo ne zaslužuje. Možda sam suviše kritičan, ali ne mogu drugačije da reagujem kada se sjetim tih trenutaka, kada je FIS bio pun kao nar i ekipa učesnika i publike, atmosfere, zdrave konkurencije, ma jednostavno rećeno – ko nebo i zemlja. Taj dan sam zaista, malo je reč, bio tužan, inače, u Fis-u sam provodio svoju mladost: išao u školu , radio preko puta, trenirao judo 9 godina u njemu, odigrao bezbroj utakmica, turnira, termina, treninga sa klubovima u kojima sam igrao. FIS zaslužuje mnogo, mnogo vise i što se tiče samog turnira, jedne prilike sam rekao, daj bože da se Adnanu Muzuroviću otvori put za povratak, pa da to bude kako treba.
Ja zivim u Sarajevu a radim u “AVAZ-u”. Jos uvijek sam aktivan, idem na termine, a čak sam prošle godine igrao za “Avaz” na turniru “Bajram Zenun” koji organizuje Alipašino polje. Kad nešto voliš, voliš, a što bi i poručio svim ljubiteljima fubala, igraj dok živiš.
Misljenje o web stranici: fis-gol83-91.com? Trebala je da se rodi i da se sjetimo kako je bilo, kako je nama bilo lijepo, a nadam se da će i u mnogima probuditi želju da naprave bolji i kvalitetniji turnir od ovog trenutnog. Ovaj grad i ovi novi klinci zaslužuju da se neko potrudi da bude bolje. Neka im ova stranica bude vodilja i neka vide da se turniri ne organizuju za njihovu promociju – bitna je RAJA.
Na kraju zelim svim iskrenim ljubiteljima sporta, malog fudbala, pogotovo igracima i organizatorima naseg turnira 83-91 ali baš svima želim puno sreće, zdravlja i još puno, puno, termina. Sportski pozdrav ZDRAVO, ma VOZDRA.
Nedo
P.S. NEMOJTE poslije termina odmah ići kući.
FOTO ALBUM:
FIS-GOL TIM
Sarajevo, 03.06.2023.