Svoju pricu zelim da pocnem od osnovne skole i mog razreda, jer smo vec tada poceli igrati turnire i bili smo veoma dobra ekipa. Kasnije ce mnogi od tih igraca postati, mogu slobodno reci, veliki majstori fudbala. Najpoznatiji od nas je naravno Zijo Svrakic (stoji u prvom redu,drugi s desna), Sejfudin Tica (stoji prvi s desna u zadnjem redu), Jarovic Emir (stoji do Tice), Samouk Rizad (stoji u zadnjem redu cetvrti s desna), ja sam u prvom redu cetvrti. Nije bilo cudo de smo da smo bili prvi na mnogim skolskim turnirima. Nazalost nismo nikada igrali zajedno na Fis Gol-u, pa ga vjerovatno niko od nas nije ni osvojio. Nasa skola bila je na Bjelavama Vuk Karadzic. Moguce da neki ne posjeduju ovu sliku pa ce se vjerovatno obradovati kada je vide.
Sada cu da nesto pisem o ekipi Ortopedije. Ja sam od 1980 bio zaposlen u bolnici Jagomir. Svake godine su organizovani sportski susreti medicinskih radnika UMZA. Pretezno su odrzavani na Jadranu.
Igrali smo naravno za Jagomir, mislim da smo jednu godinu igrali na Fis golu pod imenom Jagomir. Poziv da igramo za ekipu Ortopedije rado smo prihvatili. Za ekipu Ortopedije igrali smo na vise turnira. Saljem ti sliku ortopedije sa jednog turnira u Kasindolu. Clanovi nase ekipe Imamovic, Buza, Sasa Lazic i ja igrali smo na turniru zdravstvenih radnika Bosne i Herzegovine odrzanog u Kuparima 1986, nisam siguran. Na tom turniru smo osvojili prvo mjesto. Sliku sam nazalost zaboravio u Sarajevu.
Ja sam od 1995 godine u Njemackoj. Radim u mojim ordinacijama za fizioterapiju i fitnes. Zelim da dopunim zapocetu pricu o mojim skolskim drugovima, njihovom i mom igranju fudbala.
Trenirao sam jedno vrijeme za juniore Sarajeva. U to vrijeme su Zijo Svrakic i Nona Radeljas vec igrali za juniore. Veoma rado se sjecam Zijini anegdota sa njegovom rahmetli majkom za vrijeme dok smo cekali na Nonu. Ja sam na zalost na preporuku ljekara napustio veliki fudbal. U to vrijeme trener je bio Bosko Prodanovic. Ja sam nastavio sa igranjem fudbala i do danas nisam imao nikakvih problema. Imao sam srecu da sam urazredu imao mnogo dobrih fudbalera. Najvise uspjeha je naravno imao ZIjo, kao sto sam rekao tu su jos bili Sejfudin Tica, Emir Jarovic, Rizad Samouk, koji je u to vrijeme bio veci talenat od Faruka Hadzibegica. Rizo je imao peh da je slomio skocni zglob, pa je injegova karijera okoncana. Da smo igrali u istoj ekipi vjerovatno bi moj drug Zijo imao barem jedan osvojen Fis-gol.
Ja sam nastupao na vise turnira ali se vise ne sjecam koliko puta. Mislim da sam dva puta igrao za Ortopediju i za ekipu Jagomira. Sto se tice kvaliteta turnira sve je receno time kada znamo koje su fudbalske velicine nastupale. Kvalitetu turnira su naravno jos vise doprinjeli obicni igraci. Kvalitet tih igraca je bio visok da se cesto nisu razlikovali od tadasnjih YU zvijezda. Jacina turnira je bila da se pretezno igralo korektno i bez grubljih faula. Svako ko danas pogleda utakmice Verona – Sons moze se u to uvjeriti. Fis gol je po mom misljenju bio najveci sportski dogadaj u Sarajevu.
Zahvaljujem se kompletnoj redakciji na ulozenom trudu za ocuvanje uspomena na Fis-gol. Ovom prilikom pozivam sve ucesnike turnira da ustupe materijal koji posjeduju i time pomognu rad stranice.
Pozdravljam naravno kompletnu ekipu Ortopedije. Lijepo bi bilo kada bi se jo jednom sastali ili kontaktirali. Jos bi pozdravio Igora i Sasu Lazica, Nonu, poseban pozdrav Ekiju. Pozdrav mojim rukometnim ratnim prijateljima RK Zeljo, posebno mom drugu Nerminu.
Pozdravi clanovima redakcije, zelim vam sretan i uspjesan rad. Ako treba neka pomoc stojim vam na raspolaganju.
Sead Karić
FOTO ALBUM:
FIS-GOL TIM
20.11.2023.